Finále vypouštění liberecké přehrady mělo s tradičním výlovem rybníka společné jen to sychravé počasí
Z mlhy vystupující přízračné siluety rybářů, úsečné pokyny nesoucí se nad hladinou plynule přecházející v kalnou oblohu, voda vařící se rybami nekompromisně naháněnými do sítí, vůně grogu, svařáku a rybích řízků, pohotově nabízených početnému publiku. Kdo něco takového čekal od sobotního výlovu liberecké přehrady, musel být krutě zklamán.
A zklamáni byli i ti, kteří si přispali a o výlov, který byl nakonec přímo bleskový, tím pádem přišli. Po pravdě řečeno za to tak trochu mohl i Severočeský územní svaz rybářů, který zveřejnil, že výlov plánuje na sobotu i neděli a média tuto informaci ochotně rozšířila.Standardní výlovy i větších vodních ploch s více rybami jsou zpravidla otázkou jednoho dne, tak mě ten údaj trochu překvapil, ale je pravda, že na liberecké přehradě byla situace složitější hlavně kvůli letitým nánosům bahna, jehož bude třeba odtěžit několik desítek tisíc kubických metrů, a vrstva podle odhadů dosahuje až tří metrů. To se ostatně po úplném vypuštění potvrdilo.
Bohužel jsem nebyl v Liberci a vrátit jsem se v sobotu mohl nejdříve kolem půl jedenácté. Nicméně ujištění, že v jedenáct bude výlov právě v plném proudu, mě uklidnilo. Realita byla taková, že po příjezdu jsem stihl vyfotografovat jen nakládání posledních vaniček s rybami a děti, čekající až rybáři z poslední velké kádě vyloví dvacetikilového kapra rekordmana.
Proč bylo tak rychle hotovo, mi naznačil náhodně zachycený dialog dvou žen. První přišla těsně přede mnou, divila se stejně jako já a kamarádka, která si přivstala, jí barvitě popisovala, o jakou atrakci přišla: „Hele, my se divili taky. To nebyl výlov, ale překotný porod. Jim tam ve vodě cosi ruplo a ryby zdrhly výpustí hráze. Rybáři se je pak snažili pochytat pod hrází, ale myslím, že jim jich hodně uplavalo.“
Co se doopravdy stalo, mi vysvětluje tiskový mluvčí rybářů Jan Skalský: „Jak se to vypustilo, tak se bohužel stalo, že tlakem bahna nám prasklo hradítko a část i větších ryb se dostala pod přehradu, protože česle jsou již také děravé. Museli jsme zaimprovizovat a lidi poslat také pod hráz. Takže část ryb se odlovila na vodě a část dole pod přehradou. Bylo to opravdu poměrně rychlé, vlastní výlov byl hotový za necelé dvě a půl hodiny.“
Příčinou vzniklé situace bylo do značné míry bahno. Že komplikace způsobí, rybáři věděli, ale asi nečekali, že se na výlovu podepíše právě takto. Opatření, aby výlov proběhl co nejklidněji, byla přitom učiněna se značným předstihem. „Očekávali jsme řadu komplikací, a tak byly již v minulých letech omezeny distribuce ryb do revíru, aby ryb, které bude nutno lovit, bylo co nejméně,“ konstatuje Jan Skalský. Akce se účastnilo kolem osmi desítek rybářů nejen z Liberce, ale i z okolních organizací a dorazily i lovné čety z Ústí nad Labem a z Teplic.
Přesné číslo o počtu ryb nebylo v tu chvíli známo, ale jistou představu o rybnatosti a druhové skladbě dává výčet Jana Skalského: „Odlovili jsme větší množství bílé ryby, například plotice a perlíny, tam se budeme bavit minimálně o stovkách kilogramů. Nechyběli pochopitelně kapři. Menších kaprů bylo minimum kvůli útlumu, o kterém jsem mluvil, ale kusů, co měly kolem sedmi až deseti kilogramů, bylo několik desítek. Bylo tu i pár ryb dvacetikilových a několik tolstolobiků, celkem to bude dělat také stovky kilogramů. Dravců jsme odlovili nižší desítky kilogramů. Štik, candátů a úhořů. Bylo tu také několik sumců, ti měli sto dvacet až sto čtyřicet centimetrů.“
Veškeré ryby jsou nyní distribuovány do revírů v regionu, například na Fojtku, a to včetně oněch až morbidně obézních kusů, o kterých byste možná předpokládali, že s nimi bude naloženo jinak. „Ty, jak vy říkáte morbidně obézní kusy, jsou velmi zajímavé zejména pro sportovní rybáře. Potkat se s takovým kaprem, to pro ně může být životní úlovek,“ konstatuje Jan Skalský. Pravda, já bych řízek z dvacetikilového bahňáka na vánočním stole mít nechtěl.
Až bude přehrada opět napuštěná, tak nasazená druhová skladba bude podobná té v sobotu odlovené, nicméně Jan Skalský k tomu dodává: „Budeme se snažit, abychom sem dostali i větší ryby. Nejen ty násadové kapry, ale i nějaké hezké ryby, protože ono to trvá řadu let, než ryba doroste do velikostí kolem deseti nebo dokonce dvaceti kilogramů. Liberec je trochu chladnější region, tak tady ryby navíc rostou trochu pomaleji než jinde.“
Zatímco rybolov byl v době vypouštění přehrady zakázán, podél bahnem páchnoucích obnažených břehů se vyrojili hledači pokladů s detektory kovů. Šanci najít něco zásadního sice velkou neměli, protože přístupné obnažené části byly důkladně pročesané již během předchozích období, kdy měla přehrada málo vody, což nastalo například za sucha v létě 2018.
„Tehdy se tu opravdu našly i neuvěřitelné věci, například kluci vytáhli na loďku ze dna pomocí magnetu vypáčený bankovní trezor. Z toho vyloveného železa si na břehu udělali celou hromadu. Jenomže pak přijela dodávka s korbou, a než mohli něco udělat, nějaká banda jim nálezy ukradla. Nebo se podívejte kolem sebe, to nejsou krtince, to tu nechali ti s rýči, kteří po sobě nedokážou ani prozkoumané místo uvést do původního stavu,“ popisuje mi napjaté poměry mezi některými skupinami jeden z hledačů a hrdě mi ukazuje zašlou říšskou minci, nalezenou na odkrytém dnu pláže.
Lovce pokladů doplnilo i několik sběračů chráněných škeblí rybničních. Sleduji při práci mladý pár. On má rybářské holinko-kalhoty a s velkým vypětím se pohybuje rychlostí pomalejšího šneka až skoro po zadek ponořený do bahna. Ona brázdí řidší bahno na kánoi a loví tam, kde je ještě aspoň minimum vody. Zatím mají nasbíranou čtvrtinu kyblíku. Podle ČTK bylo do tří lokalit přemístěno dva a půl tisíce škeblí. Za to by sběrači zasluhovali metál.
Větší šance najít něco opravdu zásadního se před lovci pokladů otevřela, až když voda klesla ještě více. Jenže to má háček, dno je opravdu prakticky celé pokryté bahnem, do kterého není problém fatálně zapadnout, jak po náhonu korzující veřejnosti občas názorně předvede nějaký odvážlivec. I přes toto smradlavé úskalí se občas najde něco většího. Například včera byl přímo uprostřed přehrady nalezen dělostřelecký granát.
K tomu, co všechno na dně přehrady čeká na odhalení, se váže mnoho urban legend. Asi nejbizarnější je tvrzení, že v bahně leží ruský tank, který do vody poslal v osmašedesátém nějaký oficír, když posilněn vodkou nevybral zatáčku ve Zvolenské nad nejhlubším místem nádrže. Zda jsou útroby tanku rovněž sarkofágem toho vojáka, se mi zjistit nepodařilo.
Jednu z urban legend vytvořili i novináři. Nevím, kdo první napsal, že přehrada bude za svoji dlouhou historii (vybudována roku 1904) zcela úplně vypuštěna poprvé. Tohoto vítaného nej se pak chopili snad všichni ostatní a blud si začal žít vlastním životem. Nutno říci, že z vypouštění přehrady tato informace udělala opravdový unikát.
Nicméně historik Ivan Rous, pracovník Severočeského muzea mající na starosti sbírky průmyslového dědictví, tento hoax na svém FB dementuje: „Asi měsíc poslouchám a čtu, že přehrada Harcov bude (a nyní je) zcela vypuštěna poprvé v její existenci. Není to pravda. Vypuštěna byla i ve 30. letech a tehdy byla i čištěna, protože situace s nánosy a splachy byla neúnosná. Proto se postavila štěrková přehrážka o objemu 6000 m3 těsně nad přehradou. Pak byla vypuštěna v roce 1954, kdy obtokový náhon prošel první rekonstrukcí a byla vybudována opěrná zeď. Další čištění bylo v roce 1982, kdy byl potok převeden do obtokového náhonu a dno přehrady vyčištěno. Prostě: dno by po 120 letech nečištění vypadalo úplně jinak.“
Rousova zpráva o již několikátém čištění přehrady bohužel bere naději těm lovcům pokladů, kteří předpokládali, že by na dně mohly být objeveny artefakty po akcích konaných zejména v období velkolepé výstavy českých Němců v roce 1906. Tehdy se totiž pravý břeh čerstvě vybudované nádrže stal jakýmsi zábavním parkem a na přehradě se odehrávaly například bitvy maket křižníků. Takže čistě teoreticky by bahno mohlo zakonzervovat vrak válečné lodi! Uznejte, takovému nálezu by nějaký ruský tank nesahal ani po kotníky!
Text a foto, není-li uvedeno jinak, Mad, podklady Darka